Det regner i dag.
Ikke lek på gården.
Det er så mye søle.
Hvis du glir, slår du deg.
- Lek inne. - Javel.
Og ikke gå under trærne.
Det falt ned et tre i går-
-og ei bru brøt sammen. Det var på nyhetene
Men det har sluttet å regne.
Det kan begynne igjen.
Her er den.
Vent!
Bare ett minutt!!
Har du alle krydderne?
Nei, tante, jeg glemte ett.
Jeg tenkte meg det.
Vil du ha?
Takk, tante.
Bare ei klype.
Javel.
Denne nye oppskriften er god.
Tror du?
Du tviler, -
- men bare vent og se.
Mmm ... perfekt!
En munnfull av dette, og han bygger et Taj Mahal til deg.
Taj Mahal er et gravkammer.
Jeg vet da det!
Hent dem!
Fernandes.
Fernandes, dette er Shake. Shake - Mr. Fernandes.
Shake skal være konsulent for et lite firma i Saudi Arabia...
Han skal ta over dine plikter når du forlater oss om en måned.
- Han har svært gode referanser. - Hyggelig å møte Dem, Sir.
Jeg fikk ham til å starte tidlig så du kan lære ham opp.
Lykke til.
Mr. Shroff sa De hadde vært her i 35 år.
Kollegene vil savne Dem.
Hva tror De?
Er dette begynnelsen på noen gyldne år for Dem?
Fint.
Flott.
Kan vi begynne?
Selvfølgelig.
Men det er tid for lunsj.
Kom tilbake kl. 16.45.
Ja, når som helst, da.
Mange takk.
"I dag skal vi ta en av mine mest berømte oppskrifter -"
" - paneer pyaza do."
Tante!
- Sover du? - Hva skjer?
Lunsjboksen er tilbake.
Nå?
Den er tom.
Er det sant?
Ja!
Den er helt tømt.
Hva var det jeg sa? Dette er bare begynnelsen.
Slå av musikken, Rajeev er tilbake.
Javel.
Du er tidlig hjemme, det er bra.
Likte du lunsjen?
Den var god.
Bare... noe mer?
Akkurat som hver dag.
Lunsjboksen var tom, så jeg tenkte...
Blomkålen var god.
Veldig god.
Jeg har akkurat kommet hjem.
Jeg ventet at du skulle ringe.
Var det så kjedelig?
Jeg gikk tidlig også.
Et problem, sir?
Jeg går av.
Jeg vil gjerne stoppe leveransen.
Javel, jeg skal notere det.
Du får betaling i slutten av måneden.
Det er greit.
Og... hvem laget maten i dag?
Vi, hvordan det?
Den var god!
- Hva? - Den var veldig god.
Fortsett slik.
Hva var det?
Han likte blomkålen.
Gjør det samme i morgen.
Servér det samme.
Hva holder dere på med?
Mr. Fernandes, ballen havnet hos dere. Kan vi få den tilbake?
Vær så snill!
- Ser jeg ut som en tjener? - Nei.
Vi skal ikke spille mer her, vi går på den andre siden.
Hvis dere spiller mer her, skal jeg ta dere.
Vær så snill!
Vi spiller et annet sted.
Tante!
Ropte du på meg?
Jeg skiftet bleier på Tonton.
Har Rajeev sagt noe?
Ikke noe.
Hva?
Lunsjboksen ble levert til et annet sted.
Jeg tror ikke Rajeev fikk den.
Noen andre spiste fra den.
Men de tar aldri feil. Det er umulig.
Hva gjør han?
God morgen, hvordan står det til?
God morgen.
De var ikke her da jeg kom tilbake.
- Kom De for sent? - Jeg kom akkurat 16.45.
Jeg var her, De var sein.
Ikke noe problem.
Dette er kravene?
Dette er avdelingen for krav.
Når skal vi begynne opplæringen?
Nå.
Nå?
Etter lunsj.
- Skal jeg komme tilbake da? - Ja, kom.
- Sikker? - Ja da.
Da er du her?
Takk.
Takk for at du spiste opp alt i går.
Jeg laget maten til mannen min.
Og da jeg så den tomme boksen,-
- trodde jeg han ville si noe da han kom hjem.
Jeg trodde at ved å -
- tilfredsstille magen, ville jeg også finne veien til hjertet.
Mange takk.
Dette er paneer.
Min manns favorittrett.
Tante, dette brevet er rart.
Ila, du burde takke ham.
Og hvis det er Rajeev som får den, da?
Desto bedre.
Han spiser noen andres lunsj.
Han oppdager det i dag.
Skal jeg skrive noe mer?
Nei, det må være kort.
Sover du?
Hva?
Lunsjboksen er tilbake.
Helt tom, med et svar.
- Et svar? - Ja.
Les det for meg.
Dette er ikke skriften til Rajeev.
Hva står det, da?
"Kjære Ila, Maten var veldig salt i dag."
Hva mer?
"Maten var veldig salt i dag."
Hva? Ikke noe takk, eller noe?
"Maten var salt i dag".
Men hvem gjør det? Spiser opp alt og klager etterpå?
Vent litt.
Her, legg det oppi.
Nei, det vil jeg ikke.
Jeg sier til budet at det var en feil.
Det burde stått en takk!
Nei, jeg vil virkelig ikke.
Hvorfor det?
God ettermiddag. Hvordan står det til?
Bra.
Det var ingen ved skrivebordet da jeg kom.
De leser i spiserommet, så jeg vil ikke forstyrre.
Det dufter nydelig av maten Deres.
Jeg smakte maten bare ved følelsen.
Deres kone...
...må ha magiske hender.
Min kone er død.
Kjære Ila, i dag var det passe salt.
Kanskje litt sterkt...
..men jeg spiste to bananer til dessert som slukket brannen.
Og jeg tror det er bra for blodomløpet.
Svært mange spiser bare en banen eller to til lunsj.
Det er billig og fyller godt opp.
Hallo.
Min mann kom seint hjem i går.
Han sa ikke et ord.
I dag tidlig gikk han på jobb og min datter på skolen.
Og jeg laget mat med tante Deshpande.
Det er naboen ovenpå.
Hennes mann lå i koma i 15 år.
En dag våknet han og begynte å reparere vifta.
Reparerte hele dagen -
- og sovnet om kvelden.
Da han våknet, begynte han å reparere igjen.
Han sa ikke noe.
I 15 år.
Legene hadde gitt opp.
Dette er en gammel viftemodell.
Den er aldri skrudd av.
Tante tror den holder ham i live.
En dag var det strømstans.
Den stoppet og pulsen hans gikk ned.
Heldigvis kom strømmen tilbake, -
- siden tante har installert en generator.
Hennes mann fikser vifta.
Min mann reparerer telefonen.
Som om ingenting var skjedd.
Dette kan godt være tilfelle.
Hva vet vel vi?
Kjære Ila, din mann virker svært travel.
Folk er så travle i våre dager.
Det er for mange mennesker, -
- og alle vil ha det samme som andre har.
Før i tida fantes det en ledig plass på toget,-
- men nå for tida er det umulig.
Hvis Mr. Deshpande våkner opp, -
- vil han nok helst foretrekke vifta si.
Da min kone døde, fikk hun en horisontal grav.
Jeg forsøkte å kjøpe en slik grav også, -
- men ble bare tilbudt en vertikal.
Jeg har tilbragt hele livet stående.
Jeg vil også bli stående når jeg dør.
Hvorfor får du ikke et barn til?
Det kan av og til hjelpe ekteskapet.
Rajeev?
Hva sier du?
Den er pen.
Har du glemt?
Jeg fikk den på bryllupsreisen.
Jeg ville se om den måtte sys om, -
- men det passer helt fint.
- Ikke sant? - Jo.
Den er litt vid.
Ja da....
Da vi dro tilbake, visste vi ikke at Yashvi var på vei.
Det oppdaget vi mye senere.
To måneder senere.
Vi hadde ikke så mye den gangen.
Og da hun ble født, smilte lykken til oss.
Alt er så dyrt i dag, lykke er ikke nok.
Hvorfor lager du blomkål til meg hver dag?
Har du et lager du må bruke opp?
Rajeev.
Hva hvis Yashvi fikk en lillebror eller søster?
Du hadde en bror.
Ja, og så...
Jeg ber deg. Blomkål gir meg gass.
Biler, busser, fly.
Vi er helt fanget i Mumbai.
Denne gata har vært kaos siden morgenen.
Ser du dette høyhuset?
En kvinne med et lite barn hoppet i morges.
Hun hoppet?
Hvorfor det?
Jeg vet ikke, aner ikke.
Sikkert problemer hjemme.
Kjenner du noen som bor der?
Hun overlevde ikke?
Hei.
I morges dro min mann til kontoret...
God ettermiddag, Sir. Hvordan står det til?
Jeg er opptatt.
Og opplæringen min?
Det er lunsj. Kom tilbake senere.
De sa at jeg ikke kunne vente meg noe fra Deres side.
Jeg er Aslam Shaikh. Jeg er foreldreløs.
Jeg ga meg selv det navnet.
Jeg er helt selvlært.
Og jeg lærer meg nok denne jobben også. Mange takk.
Hør!
Kom.
Gå til skrivepulten min.
Der ligger det saker fra Ahmedabad-distriktet.
Regn ut beløpene og gjør klar bilagene for betaling.
Mange takk.
Tusen takk.
Jeg er snart tilbake.
Ikke kom tilbake, gå og jobb.
Ja sir, mange takk.
I morges gikk min mann på kontoret og and Yashvi på skolen.
Jeg hørte nyhetene på radio.
Da broren min døde, sa alle:
Han burde være stolt.
Han manglet noen eksamener, men hva så?
Han burde være stolt.
Hva tenkte denne kvinnen?
Kanskje hun hadde tatt av seg smykkene.
Armbånd, øreringer...
Bryllups-halskjede.
Hva spurte datteren om?
Hva leker vi, mamma?
Det må ha vært tungt å gå opp på taket.
Burde ikke vi også ha mot til å hoppe?
Kjære Ila, ikke se på det slik, er du snill.
Ting er ikke så ille som man tror.
En dag var jeg på toget på vei til jobb.
Plutselig kjente jeg noe.
Noen berørte meg...
..der nede..
Ler du?
Ja, tante.
En spøk.
Fortell!
Jeg har glemt den.
- Glemt den? - Ja.
Legg mandler i bløt klokka fem hver morgen, -
Og spis dem om morgenen. Det hjelper på hukommelsen.
Det skal jeg huske.
Hvordan går det?
- På vei til stasjonen? - Ja.
Jeg går av på Bombay Central Station.
Jeg bor i Dongri. Og du?
I Bandra.
Kan jeg stille et spørsmål?
Ja.
På kontoret sa de, at...
...du hadde dyttet en katt foran bussen og gitt blaffen.
En buss har krasjet og du går bare videre.
Er det sant?
Det var ingen katt, men en blind mann.
Han spurte om veien, -
- jeg dyttet til ham og en buss kjørte over ham.
Så vær forsiktig.
Takk.
Gi meg en sigarett.
Jeg betaler senere.
Dette er en spøk, ikke sant?
Har du alltid bodd i Bandra?
Ja, alltid.
Jeg flytter hele tiden.
Først bodde jeg på Muhammad Ali gaten.
Så dro jeg til Dubai, deretter Saudi Arabia.
Jeg pendlet derfra og hit.
Men etter å ha møtt Meherunissa, ble jeg her.
Jeg skjærer grønnsakene her, -
- og koker dem når jeg kommer hjem.
Hvor lærte du det der?
Jeg jobbet på et hotell.
Et hotell?
Kjøkken, room service, regnskap...
Alt på en gang.
Det er tørt i Saudi Arabia.
Lite underholdning. Arbeid, bønn, arbeid, bønn....
Her har jeg fritid.
Jeg lager mat til Meherunissa, vi spiser når hun kommen hjem.
- Og så spaserer vi. - Bra.
Jeg elsker henne over alt.
Hva gjør du om kvelden?
Jeg ser av og til på TV.
Kom til meg.
- Hvor? - Til mitt hus.
Jeg kan lage en "Pasanda".
- En hva? --"Pasanda".
- Hva er det? -En lammerett.
Man skjærer det slik.
- Av lam? - Ja.
Min spesialitet.
Jeg kommer.
- Nå. - Akkurat nå?
Ja, vær så snill.
Nei, jeg har mer jobb, men kan komme en annen dag.
Helt sikkert?
Jeg kan vente...
Helt sikkert.
- Vi ses snart. - Farvel.
Hei. Mannen min kom seint hjem i går.
Han dro tilbake på jobb etter at han fikk en telefon.
Yashvi sover.
Jeg giftet meg uten å spørre min mor.
Jeg fant en gammel bok.
Den er full av oppskrifter fra min bestemor.
Og jeg fant et eple.
Det er sesong nå.
Jeg tenkte du ville like det.
Nydelig!
Hvordan står det til?
Kan jeg sette meg?
Værsågod.
Takk.
Vil du smake?
Sikker?
Ja da.
Hvordan var det?
Hvem lager denne maten?
En restaurant i nærheten av meg.
Hvordan det?
Det er nydelig.
Kan du bestille mat for meg.
De skal snart stenge.
Med så god mat?
Talent blir ikke verdsatt i dette landet.
Så sant, Sir.
De må ha magiske hender der.
Alle kan lage noe mat, men dette er magisk.
Kjære Ila, oppskriften fra din bestemor var nydelig.
Bedre enn min favoritt Aubergine.
I går fant også jeg noe.
Gamle tv-serier som min kone hadde tatt opp.
Du var kanskje ikke født på den tida.
Min kone elsket dem.
Jeg vet ikke hvorfor jeg så på dem, -
- men jeg så i timesvis.
Episode etterepisode.
Etter å ha sittet oppe hele natten, -
- forsto jeg hva jeg så etter.
Hver søndag, mens hun så på TV, -
- var jeg utenfor og ordnet sykkelen min, eller tok en røyk.
Av og til kikket jeg inn gjennom vinduet, -
- og jeg så refleksjonen av skjermen,-
- og hørte henne le av de samme vitsene igjen og igjen -
- som om hun hørte dem for første gang.
Jeg skulle ønske at jeg hadde fortsatt å se den gangen.
Alle fakturaene er sendt videre.
Et eple og en banan til deg.
Værsågod.
Nei, Sir.
Jeg insisterer.
Javel.
Hva er det?
Et ark.
Kan jeg få litt vann?
Hvordan smaker det?
Herlig.
Idag sender vi ikke brev lenger, bare e-post.
Hvilken post?
Dette er e-postens tidsalder.
Hei.
Min mor elsker gamle serier.
Da jeg var liten, så jeg på i timesvis.
Jeg vil gjerne fortelle deg noe.
Hver sigarett forkorter livet med fem minutter.
Min far har lungekreft.
Han sier han må røyke mer, -
- for å døyve smerten.
Jeg beklager...
Ja, tante?
Har du gulrøttene mine?
De er her.
Her!
De koster bare 10 rupi.
Hva mer har du tatt?
Det vanlige.
"Hva slags mat kan man lage med aubergine?"
"De kan stekes, bakes, kokes..."
Han får en ny behandling.
Den hjelper, men han sover hele dagen.
Mamma, hvor er TVen?
Det er ingen gode programmer lenger.
Trenger du penger?
Det går.
Behandlingen er veldig kostbar.
Det er greit, jeg har pengene.
Men hvordan? Hvordan fikk du de pengene?
Hvis sønnen min hadde vært her, hadde jeg ikke behøvd å spørre.
Jeg skal snekke med Rajeev.
Nei da, gå nå.
Jeg spør om 5 000.
Det er brudens familie. Man kan ikke spørre om penger.
Du kan betale tilbake litt om gangen.
Nei.
Jeg har penger.
Jeg har.
Javel, greit da.
Men ikke si noe til pappa.
5 000 skulle holde denne måneden.
..denne måneden.
Neste måned må vi finne mer.
Vil du snakke med ham?
Skal jeg vekke ham?
Det er seint, vi må hjem.
Kjære Ila,
Du vil ikke tro hva som hendte meg i går.
Da jeg var på vei til stasjonen med Shaikh i går kveld, -
- han er min kollega, -
- stoppet jeg og kikket på en kunstmaler.
Alle bildene hans var like, -
Men da vi så nøye etter, -
- kunne vi se en bitte liten forskjell.
En annen bil der, en annen mann som satt på bussen og drømte der,-
Eller en hund som krysset gata.
Ting som hadde fanget malerens oppmerksomhet.
Og på ett av dem...
...så jeg meg selv.
I alle fall trodde jeg at det var meg.
Og så kostet jeg på meg en "rickshaw."
Alle de gamle husene der vi lekte som barn er borte nå.
Den gamle skolen min også.
Men noe står igjen.
Det gamle postkontoret er der.
Sykehuset der jeg ble født -
- der foreldrene mine døde ...og kona mi.
Jeg tror vi glemmer ting hvis ingen forteller om dem.
Unnskyld, sir?
- Hva? - Sa De noe?
Nei.
Hva leker du?
Blindebukk.
- Vet du hva vi lekte da jeg var barn? - Hva da?
Vi tar av denne først.
Kan jeg?
Jeg gjør det.
Vi lekte "hjemme".
Dette var babyen.
Jeg var faren.
Og onkelen din var moren - kone.
Hei.
Jeg må fortelle noe.
Jeg tror min man har en affære.
Først ville jeg konfrontere ham med det, -
- men jeg mistet motet.
Hvor skal jeg gjøre av meg?
Det er ett sted...
Min datter har lært at i Bhutan er alle lykkelige.
De har ikke nasjonalprodukt, men nasjonal lykkeindeks.
Hadde det ikke vært herlig å dra dit?
Frue.
"Hva om vi dro til Bhutan sammen?"
Du ser så fraværende ut.
- Tar jeg feil? - Nei.
Si meg, Shaikh...
Ja?
- Har du vært i Bhutan? - Bhutan?
Jeg tenkte... det er bedre enn Nasik. Jeg kunne flytte dit.
Jeg har vært i Saudi Arabia. Bhutan er vel bra også.
Det er en fordel der: 1 rupi er verdt 5.
Det er jo verdt å dra dit.
Min mor sa alltid.... hun sa:
"Feil tog kan ta deg med til rett stasjon. "
Moren din?
Du sa at du var foreldreløs?
Jo, det er sant, men når jeg sier: "Min mor sa alltid", -
- så tar folk meg alvorlig. Det er en god følelse.
Det er sant.
Du lytter til Radio Bhutan ...
Hvordan kunne vi dra til Bhutan sammen?
Jeg vet jo ikke engang hva du heter.
Hvordan går det?
En banan og et eple.
Smak på denne.
Du ser glad ut i dag.
Hva skjer?
Du ser 10 år yngre ut.
Moren din sa at feil tog kunne bringe deg til rett stasjon...
- Min mor har alltid rett. - Jasså?
Dette var godt.
Annerledes.
Annerledes, Sir.
Tante!
Hva er det?
Du skulle vel ikke ha en kassett fra filmen "Saajan"?
Nå, hvorfor det?
Det var gode sanger, ikke sant?
Ikke så verst.
Kan vi sette den på?
Nå?
Ja.
Kan du sette den på?
Ja, jeg setter den på.
Hei.
I går satte tante på kassetten fra filmen "Saajan". Pussig sammentreff.
Hun tar opp alle indiske filmer, -
- men ikke CD eller MP3.
Hun holder kassettindustrien i gang, helt alene!
Jeg har strøket ut noen linjer i dette brevet...
Det er litt rart å fortsette med å skrive, ikke sant?
En kan lett skrive alt mulig i et brev, -
Med det jeg strøk ut, må jeg fortelle deg personlig.
Det er på tide at vi møtes.
Kjenner du til "Coffee Kooler" i Matunga?
De har visst veldig god "kheema pao", min favoritt-rett.
Hva med en avtale klokka 13 i morgen?
Mr. Saajan....
Hva?
Sjefen vil snakke med deg.
- Ja, jeg kommer etter lunsj. - Det haster.
Jeg kommer.
Kan jeg komme inn?
Jeg har hatt et møte med regnskapsavdelingen.
Jeg har aldri vært så flau i mitt liv.
Vet dere hva de sa?
Det ser ikke ut som at vår krav-avdeling finnes.
Alle fakturaene er feil!
Shaikh's signatur er på alle.
Og jeg som tenkte at denne mannen skulle erstatte deg!
Se gjennom alle disse.
Bruk hele natten om nødvendig, men ordne det!
Og du, Shaikh, bare forsvinn!
Det er min feil, Sir.
Det er jeg som har skrevet fakturaene.
De har hans signatur, fordi vi jobber sammen.
Det er min feil.
Fernandes, du behøver ikke å forsvare dette.
Jeg forsvarer ingen, Sir.
Du har jobbet her i 35 år, -
- og du har aldri gjort en feil.
Jeg er ikke den som tar på meg skylda.
Uansett...
Jeg skal ta meg av regnskapsavdelingen. OK?
OK, Sir.
En ting...
Hvorfor lukter det grønnsaker av mappene?
Løk, poteter, til og med hvitløk!
- Virkelig? - Lukt da!
Jeg vet ikke.
Jeg er lei meg, sir. Takk, du reddet meg.
Ikke skjær opp grønnsaker på mappene!
Unnskyld.
Neste gang skal jeg bruke en plastpose.
Unnskyld. Ingen grønnsaker, ingenting. Unnskyld!
Dette er ingen skitten, liten restaurant.
Det er offentlige dokumenter!
Hvis du ikke forstår det, så gå!
Nå?
Nei.
Du lærer meg alt.
Unnskyld, du lærer meg alt.
Lærte du av moren din å skaffe deg falske attester for å få jobb?
Jeg må ha tatt feil....
Hva slags menneske er du?
Hvis du kommer til lunsj, skal jeg lage en "Pasanda".
Utrolig, Mr. Shaikh.
Utrolig...
En "Pasanda", sa han.
Du kommer, ikke sant?
- Ta mer. - Nei, nei, det er godt.
Det er min oppskrift.
Min far advarte meg:
"Ikke gift deg med denne mannen, han lenker deg til komfyren."
Faren hennes er en alvorlig mann.
Han har ikke smilt siden World Cup i 1984.
Kanskje litt.
Flirer fortsatt.
Hva gjør din kone?
Hysj.
Jeg beklager, hun visste det ikke.
Det er i orden.
Min kone er død.
Men jeg har en kjæreste.
Du?
Ja.
Hva heter hun?
Ila.
Jeg skjønte det! Måltider, brev...
Nå ble dere gift?
Bryllup... av og til virker det som om det var 35 år siden.
Eller 25, eller 10. Av og til kjennes det som i går.
Du spiser ikke!
Det er min oppskrift.
Du spiser jo ingenting.
Jeg vil gjerne si noe.
Værsågod.
Om vårt ekteskap...
Sannheten er at hennes far nektet.
Han sa: "Han er foreldreløs, liten, tynn... "
Meherunissa stakk av.
Men hun vil gjerne ha sin fars velsignelse.
Jeg skal ikke si noe.
Nei, det er ikke det.
Han samtykket.
Vi skal gifte oss.
Det kommer en hel hær fra hans side: Brødre, søstre, onkler, tanter...
Alle kommer.
Men det kommer ingen fra min side.
Jeg er alene.
Jeg vil gjerne spørre om du...
... vil være forlover for meg.
Jeg?
Ja, og hvis frøken Ila kunne komme også...
Selvfølgelig... takk.
Velkommen... og mange takk.
Hennes far tilbyr meg en scooter.
En gave for at jeg ble forfremmet.
Men jeg skal ikke slutte.
Jeg tenkte å takke nei til tidligpensjon.
Jeg spør sjefen om du kan bli min assistent.
Så forfremmelsen...
Dette er gode nyheter, Sir!
Men ikke et ord til min svigerfar, ellers blir det ingen scooter.
Jeg skal fortelle det til Meherunissa.
Sir, vil De sitte?
Jeg?
Ja, ta plassen min.
Nei takk.
Værsågod, jeg skal av på neste.
- Fernandes. - Ja?
De ville snakke med meg?
Nei, Sir.
Det sa min sekretær.
Det var om fakturaene.
Hva da?
Det er ordnet.
- Sikker? - Ja.
Ok, vi ses senere.
Vil De bestille?
Kjære Ila.
Jeg fikk lunsjboksen i dag, men den var tom.
Det var fortjent.
I går ventet du lenge på meg i en restaurant.
Men før det, om morgenen -
- hadde jeg glemt noe på badet.
Jeg dro tilbake, og rommet hadde den samme lukten -
- som min bestefar etterlot seg etter at han hadde dusjet.
Det føltes som han hadde vært der, men det var jo ikke tilfelle.
Det var meg.
Meg og lukten av gammel mann.
Jeg vet ikke når jeg ble gammel.
Kanskje i morges - eller tidligere.
Hvis jeg hadde glemt noe på badet før, -
- ville jeg ha merket det.
Sir, vil De sitte?
Nei.
Livet har langsomt bølget forbi.
Fram og tilbake...
Og før jeg visste ordet av det, så....
Ingen kjøper et ugyldig lodd, Ila.
Jeg dro til restauranten.
Og du satt der og fingret med veska di -
- og drakk alt det vannet.
Jeg ville gjerne ha sagt alt dette direkte til deg,-
- men jeg bare så på deg.
Du var nydelig.
Du er ung og har fortsatt drømmer.
Du har gledet meg en tid.
Og jeg vil gjerne takke deg for det.
Kan de to damene bak komme fram?
Smil!
En, to, tre!
Og så et bilde av alle!
Brudens familie til høyre, brudgommens på venstre.
Brudgommens til venstre.
Går De, sir?
- Dette er den nye scooteren? - Kan jeg kjøre deg et sted?
Hvis du blir, henter jeg faren min.
Taxi!
Det er merkelig, veldig tørt...
Farvel, Shaikh.
Vet du....
Da jeg tok toget med deg for første gang på 1. klasse, -
- hadde jeg ingen billett.
Jeg var nervøs på hele turen og håpet at kontrolløren ikke kom.
Hva ville du trodd om meg?
Dagen etter kjøpte jeg et 1. klasse kort.
Du blir en god ektemann, Shaikh.
Mange takk.
Et øyeblikk.
Kom på besøk til meg i Nasik, ved anledning.
Jeg kommer, mamma..
80 rupi.
Rajeev kommer.
Han er på et møte.
Jeg går rett til krematoriet.
Jeg føler meg så sulten.
Jeg har lyst på "parathas".
I dag har jeg ikke spist noe.
Jeg laget frokost til ham...
Mamma...
Jeg har alltid tenkt på hva som ville skje med meg når han døde.
- Ikke vær engstelig. - Og nå...
Jeg er sulten, det er alt.
I begynnelsen elsket jeg ham.
På den tida du ble født.
Men i flere år har jeg avskydd ham.
Hver morgen har jeg laget mat.
Medisiner, bad.
Frokost, medisiner.
Bad.
Da broren din døde, kom det en gammel ambulanse.
Husker du? Disse gamle Matador-modellene.
Hva slags kom i dag?
Hvilken farge?
Hvit, med blålys.
Ja.
Sir.
Lunsjboksen havner på feil adresse.
Det er umulig. Vi gjør aldri feil.
Jeg forstår det, men måltidene mine kommer ikke fram.
- Den blir levert til rett adresse. - Nei, den gjør ikke det.
Det er folk fra Harvard.
Dette er ikke Harvard, hør hva jeg sier, og prøv å forstå.
Denne boksen kommer ikke fram til min mann.
Det er noen andre som får den.
Det kom folk fra Harvard for å studere systemet vårt.
De sier at det ikke finnes feil.
Men den kommer ikke til rett sted.
Tror du jeg lyver?
Den engelske kongen kom personlig for å se på systemet vårt.
Men maten går til noen andre som spiser den opp.
Den kommer til rett sted.
Jeg vil ha adressen!
Kontorplassen til Saajan Fernandes? To rader nedover.
Er dette plassen til Saajan Fernandes?
Kan du vente?
Saajan Fernandes?
Han er borte. Han har sluttet i i bedriften.
Hvor finner jeg ham?
Han dro til Nasik.
Drar du til Nasik?
Ja.
Flytter du?
Ja.
Og det er endelig?
Ja..
Jeg har vært pensjonist der i mange år.
Av og til drar jeg til Mumbai for å besøke sønnen min.
Jeg beklager, madam Ila.
God kveld, Hr. Fernandes. Vi trodde du var reist.
Jo, men jeg kom tilbake.
Hvorfor det?
Dere kan leke her.
Men ikke knus noen vinduer. Forstått?
Ta imot.
Tusen takk, Hr. Fernandes.
Jeg har ropt på deg hele tida.
Hvor har du vært?
Jeg måtte ordne noe.
Jeg ble bekymret.
Jeg har passet Tonton.
Jeg var barnevakt.
Jeg vasket vifta i dag.
Mens den gikk!
Du er antakelig i Nasik.
Du sto opp og laget te i morges.
Og så kanskje en spasertur.
I morges sto jeg opp og så solgte jeg alle smykkene mine.
Armbåndene, øreringene, bryllups-halssmykket.
Og det ble ikke mye.
Men de sa at 1 rupi er verdt 5 i Bhutan.
Så vi burde dra bort en stund.
Og så....
Vi får se.
Tilbake i Yashvi, bagasjen er klar.
Vi tar toget i ettermiddag.
Jeg sender deg kanskje dette brevet -
Du er en ny del av livet mitt...
Eller kanskje jeg beholder det, -
- og leser det om noen år ...
Leser det et sted en gang.
Feil tog kan føre deg til rett stasjon.
Vi får se....
Norsk tekst: Studio Petit 2014